Tyler?
Ai simțit asta?
Tyler!
Da, mamă?
Ai dat de bucluc. Și nu glumesc deloc.
- Nu glumesc. - Da, știu.
Bună dimineața, Roy.
Bună dimineața, părinte Jack.
Ipoteca e în creștere,
doar în ultima lună crescând cu 60%.
Iar prețurile caselor continuă să crească...
stimulul economic...
- Mulțumesc că ai venit așa devreme. - Pentru puțin.
Da, știi,
- doar acuma puteam să ajung. - Nicio problemă.
În regulă. Sunt emoționat. Ai inelul?
Sigur că-l am.
O să îi placă, nu?
- O să-i placă la nebunie. - Știi, voiam să
o cer în căsătorie prin clasicul îngenunchiat în fața ei.
- Nu e prea pueril, nu? - E o cerere clasică. N-ai cum da greș.
- Atunci o să rămână îngenuncheatul. - Bun.
- Ce-a fost asta? - Nu știu.
Bună dimineața, Haley.
Bună dimineața. Uite.
Mulțumesc.
I-ai spus lui Freddie ideea mea?
I-a plăcut la nebunie,
e de părere că e ceva important împotriva vice președintelui.
Și lasă-mă să ghicesc... vrea că Martinez să se ocupe de asta.
- Te apreciază... - Nicio problemă. Am înțeles.
Taci din gură, Chad, și citește știrile.
Cum de te-ai luat la bătaie, mai exact?
Am dat iama într-o petrecere în Soho.
Deci te-ai furișat în puterea nopții pentru a te duce la o petrecere?
- Păi, a fost ideea cretină a lui Brandon. - Pe cine faci tu cretin?
Unde ești?
Într-o clinică din Bloomfield.
Vin să te iau.
Da, o să vin cu bicicleta acasă. E...
Ce se petrece?
Ce e asta?
- Tyler! - Mamă, ce e asta?
Roy!
Păzea! Cade!
Chemați salvarea!
- Mamă? Mamă? - Tyler? Stai pe loc.
Tyler, ești în siguranță?
- Mamă! Mamă! Mamă! - Tyler!
Tyler! Rămâi unde ești! Vin să te iau! Tyler!
Mamă!
Ceva nu e-n regulă. Trebuie să plec.
Nu plec nicăieri.
Doamne!
Idiotule!
Să mergem, puștiule! Să ne mișcăm! Haide!
Doar așa pot ajunge acasă! Haide!
Toate străzile sunt blocate!
- E o zonă interzisă, puștiule! Mișcă! - Dar, adică...
Gata! Să mergem! Mișcați-vă, oameni buni! Haide!
- Să mergem! Să mergem! - Ce-i aia?
De la venirea lor, nu a avut niciun contact
cu niciuna din cele 29 de nave
care plutesc acuma deasupra marilor orașe ale lumii.
Haide, Ryan, răspunde.
Străzile sunt pline de oameni. Oamenii încearcă să plece...
Plimbarea navelor între
New York și L.A. a fost de ajuns pentru a zgudui ambele orașe...
O.R.A.D. confirmă acum că
primul avion trimis către nava
a cedat din punct de vedere electric.
Asta e "ziua independenței"!
Mulțumesc Domnului!
- Ești bine? - Da, sunt bine.
Bun.
Mulțumesc cerului!
- Trebuie să trec. - Nimeni nu poate trece.
Mai uită-te o dată, sergent. Sunt de la FBI. Contra-terorism.
Știu să citesc.
- Dar tot nu poți trece. - Îmi caut fiul.
- Toată lumea-și caută copiii. - Fiul meu e acolo.
- Dacă mă lași să trec, îl voi găsi. - Nu-ți voi mai spune încă o dată.
- Nimeni nu trece. Întoarce-te! Întoarce-te! - Te rog, m-a sunat acum o oră! E acolo!
Haide!
Tyler?
Ty?
Mamă?
Tyler!
Mamă!
- Ești bine? - Da, sunt bine.
Doamne! Doamne!
Doamne.
Da.
Vizitatorii Episodul 1
Traducerea și adaptarea: sleepwalker (iNT SUBS)
Nu vă temeți.
Nu vă vrem răul.
Vă rog să ne acceptați scuzele.
Suntem îndurerați
de agitația provocată de venirea noastră.
Această zi este una memorabilă.
Până acum,
credeam că suntem singurele forme de viață inteligente
din Univers.
Suntem încântați să aflăm că nu suntem singuri.
Numele meu este Anna, și sunt liderul oamenilor mei.
Suntem încântați să vă cunoaștem,
dar avem nevoie de ajutorul vostru.
Suntem foarte departe de casă...
și avem nevoie de apă și de un mineral
care se găsește din belșug pe Terra, pentru a supraviețui.
În schimb, vom împărți cu voi o parte din tehnologia noastră avansată,
tehnologie care vă va ușura viața pe toate planurile.
După ce ne vom reface
și vă vom spune ceea ce putem,
vă vom părăsi,
sper eu, într-o stare mai bună decât cea în care v-am găsit.
Suntem doritori să ne cunoaștem mai bine noii prieteni.
Urmează să vorbim mai multe
cu liderii lumii voastre în orele care vor urma.
Până atunci,
suntem mereu cu gânduri de pace.
"Cu toții suntem creaturile Domnului"?
Așa explică Vaticanul existența extratereștrilor?
Da.
- Au decis asta într-o singură zi? - Da.
Și șerpii cu clopoței sunt creaturile Domnului.
Asta nu înseamnă că ne folosesc la ceva.
- Ai încredere în liderii noștri, Jack. - Am, părinte.
Doar că Scriptura nu vorbește prea multe despre subiectul ăsta.
- Adică? - Nu prea pot să-mi explic
cum de în aceeași lume există atât Dumnezeu, cât și extratereștrii.
- Nu poți? - Ce vrei să faci, Jack?
- Să suni la Vatican și să le ceri opinia? - Nu, eu...
- Nu știu ce să fac. - Tot ce putem face
- e să ne rugăm și să fim alături de ai noștri.
Ai noștri
înseamnă 2 tipe, un dependent de heroină și Roy.
Așa o fi, părinte Landry,
dar vom fi alături de ei, indiferent de câți sunt.
Și se pare că există un soi de traducere...
Eram chiar acolo, chiar sub chestia aia.
De ce nu am venit și eu cu tine?
- Își spun "vizitatorii". - O spui de parcă te-ar deranja.
Vizitatori se numesc vechi prieteni care dau pe la tine și beți un pahar.
Ai văzut că am avut o alertă ieri?
Nu, eram puțin ocupat
să mă uit la navele spațiale de la fereastră.
- Te uiți la alertele teroriste? - Discuțiile în celulele teroriste
au încetat imediat ce vizitatorii și-au făcut simțită prezența.
În afară de o celulă pe care o urmăream.
Activitatea lor s-a amplificat, în loc să se oprească.
- Crezi că e o legătură între evenimente? - Am interceptat un mesaj necriptat.
Începând de ieri,
au început să caute mari cantități de C4.
Nu faci asta, dacă nu ai vreo ținta aleasă.
Ca de exemplu, noi,
cât timp avem atenția distrasă?
O să caut în bazele de date. O să le fac un profil.
Mulțumesc. Vezi?
Da, mă uit și eu.
Anna și anturajul ei
va fi escortată în clădirea unde...
Cum te simți după toate astea? Tu și Tyler sunteți bine?
- Da, suntem bine. - Fostul te-a căutat?
A lăsat un mesaj.
Voia să ne spună că e bine.
Nu sunt sarcastică. E-n regulă. Mă simt bine, fericită.
Știi că sunt aici pentru tine, dacă ai nevoie de ceva.
De mâine o să pornim la drum.
Du-te și fă-ți datoria de mamă.
Ești tare.
Acestea sunt imagini în direct
venite din holul sediului Națiunilor Unite...
- Mamă, începe. - Da.
Uite-o... uite-o pe Anna.
Acum se apropie de microfon pentru a da o declarație.
Să ascultăm.
- La naiba, da' bine arată. - Știu, nu-i așa?
Sunt aici, băieți.
Acesta este un moment important
pentru noi toți...
Oamenii și vizitatorii se întâlnesc.
Suntem onorați de prietenia voastră.
O vom prețui,
o vom cultiva
și nu o vom abandona niciodată.
Suntem mereu cu gânduri de pace.
Anna!
Anna, de când ai fost...
Anna, ce ai de spus
despre pagubele provocate de venirea voastră? Cum explici...
asemănările dintre oameni și vizitatori? Specialiștii noștri spun că e imposibil.
- Experții noștri pot să explice. - Nu e un răspuns. De ce nu vrei să explici?
De de nu arăți puțin respect?
Ai o întrebare?
Da. Am o întrebare.
Există vreun vizitator urât?
Nu înțeleg.
Ești ceea ce noi numim foarte atractivi.
Mulțumesc. Nici tu nu ești de lepădat.
Mulțumesc.
Nu, îmi pare rău. Nimeni nu poate trece.
- Întoarce-te! Anna! - Nimeni nu poate trece.
A fost un moment cu adevărat remarcabil.
În mijlocul haosului și, da,
a ostilității unora, a venit ceva neașteptat
din partea noilor noștri prieteni, simțul umorului.
Ar trebui ca presa să fie dură cu ei?
La urma urmei, abia au ajuns aici.
Când ne vom întoarce, voi dezbate subiectul împreună cu invitații mei
dar și multe altele.
Rămâneți cu noi. Ne întoarcem imediat.
Îl vreau.
Totuși, încă multe lume se duce
pentru a vedea cu ochii lor nava mamă.
Drept consecință, orașele gazdă întâlnesc
o mini creștere economică...
Turism, bunuri legate de vizitatori...
Totul este un impuls binevenit pentru economiile locale.
Noile centre de vindecare a vizitatorilor
atrag o mulțime de oameni.
Oamenii bolnavi
de una din cele 65 de boli pe care vizitatorii le pot vindeca
umplu până la refuz centrele, sperând într-un miracol.
Iar oficialii din partea Guvernului au demarat discuțiile
pentru a deschide o ambasadă a vizitatorilor.
Dar nu toată lumea e încântată de idee.
Proteste violente care îi blamează pe vizitatori
au izbucnit în numeroase orașe gazdă.
Și încă și mai multe demonstrații sunt plănuite în zilele ce vor urma.
Mai multe despre asta...
- Avem ceva despre celula noastră. - Celula noastră?
- Am mai auzit-o p-asta. - Nu, de data asta e ceva bun.
Asta e cafeaua mea.
Un camion suspectat a transporta droguri
a fost oprit de NYPD. Aseară.
Au căutat reziduuri... nimic.
Dar au găsit urme de...
C4.
- Vezi asta? Camionul vine din Long Island. - Frumos!
- Excursie? - Pot să conduc eu?
Nu.
Silozurile sunt goale.
Încă mai căutăm,
dar trebuie să-ți spun, mi se pare a fi alt drum închis.
- Da. - Câte piste avem până acum? 20?
Fiecare a căzut.
Ce?
Uită-te la fotografia din satelit.
- Da? - Ăla e camionul nostru.
Ce caută un camion alb parcat în fata șandramalei ăleia?
Nimic.
Cred că putem exclude suicidul.
C4.
Da, Ryan.
Am nevoie de ajutorul tău.
De unde ai numărul ăsta?
Sunt aici. Începe.
Nu mai sunt tipul ăla. Nu mă mai suna.
Ești gata de prânz?
Da, mi-e foame.
Dacă era important?
Dragă, nimic nu e mai important ca tine.
De unde ai făcut rost de bilete?
Omule, nu pot să cred
că suntem pe punctul de a vedea interiorul unei nave spațiale.
Sfinte...! E uimitor.
Omule, e incredibil! E ca un parc de distracții.
... către centrul de andocare va lua doar
2 minute, așa că țineți-vă bine și bucurați-vă de drum.
Incredibil.
Pe aici, vă rog,
și bine ați venit.
Bună.
Bine ați venit pe nava mamă din New York.
Numele meu e Lisa.
Examinatorul spune că trupul e mort de mai puțin de o zi,
dar că a fost torturat înainte de a fi ucisă.
Au printat documente false, pașapoarte.
Cele mai bune falsuri pe care le-am văzut vreodată.
Asta e o operațiune importantă, dar nu a fost nimeni aici.
Au luat totul de parcă ar fi știut că venim.
O să luăm amprentele victimei,
să vedem dacă o putem identifica.
Abilitatea noastră de a manipula gravitatea
este esențială în scopul călătoriilor spațiale pe termen lung.
Omule, ia uită-te.
Tipa aia vizitatoare vine aici.
Fii calm.
Vă simțiți bine?
Ne simțim extrem de bine.
Bun. Ați auzit de noul nostru program de pace?
Program ambasador de pace?
Da. Te înscrii, petreci timp cu vizitatorii,
înveți despre cultura lor,
și deveniți ambasadori ai vizitatorilor în comunitățile voastre.
Primiți chiar și uniforma.
E nasol. Trebuie să ai 18 ani ca să te poți înscrie.
Noi avem doar 17.
Tot puteți să vă înscrieți. Aveți nevoie doar de semnătura părinților.
Da. Păi așa ceva e cam greu acum.
Părinții noștri nici măcar nu știu că suntem aici.
Păcat. Tocmai am fost trimisă către New York.
Puteam petrece puțin timp împreună.
Suntem gata să intrăm în vagonete.
Iar o plimbare cu vagonetul pare...
pare a fi distractiv.
Dar înainte de a ne urca,
să ne asigurăm că e solid
și sigur.
Cel puțin să-l examinăm
pentru a ne asigura
că e ceva în care ne dorim să ne urcăm.
Nimeni nu spune să nu avem încredere în vizitatori.
Ei nu trebuie să ne câștige încrederea?
E un aspect asupra căruia cu toții trebuie să ne gândim.
Credeam c-am lămurit problema asta, Jack.
Oamenii trebuie să audă că vizitatorii fac parte din planul Domnului.
O aud de la tine, părinte.
Trebuie s-o audă și de la tine.
Jack, îi mulțumesc Domnului zilnic pentru venirea vizitatorilor.
Această Biserică a fost goală ani de-a rândul. Acum, uită-te.
Vizitatorii nu îi îndepărtează pe oameni de Dumnezeu.
Ci îi apropie iarăși către El.
Oamenii sunt speriați, părinte. De asta vin.
Dar vin, iar asta e o blagoslovire deghizată.
Mă deranjează că și-au făcut apariția
exact când aveam nevoie de ei mai mult.
Lumea nu e într-o situație prea bună, părinte.
Cine nu ar fi fericit când un salvator își face apariția?
Sunt de acord că sunt un dar de la Dumnezeu și că trebuie să fim recunoscători.
Dar tocmai aici e pericolul.
În alte condiții și cu destul timp la dispoziție,
mulțumirea se poate transforma în slăvire...
sau, și mai rău, în devotament.
Mă gândeam că v-ar plăcea să vedeți ceva.
M-au vindecat.
Nu mai am dureri.
Doamne, Roy.
E uimitor.
Da.
Ty.
Vino aici puțin.
Directorul tău mi-a trimis link-ul
către o înregistrare uimitoare.
- Ce cauți pe contul meu? - Ia uită-te.
Mai mult, mai mult, mai mult! Haide!
Vizitatorii sunt cei mai tari. Hai! Repede. O să vină lumea.
Vizitatorii sunt cei mai tari! Cei mai tari, omule!
În primul și-n primul rând, faptul că faci desene...
sunt așa de mândră.
I-am sunat și pe părinții lui Brandon, să le spun vestea.
Nu au fost surprinși.
Au spus că voi doi sunteți obsedați de vizitatori.
Nu sunt obsedat.
Serios? Pentru că mie chestia asta îmi pare foarte obsesivă.
SMS-uri, mesaje instante.
Iar aici.. e o pagină întreagă
- despre cum să le dai cuvântul mai departe. - Nu sunt linkurile mele.
- Brandon mi le-a trimis. - Atunci e în regulă. Brandon le-a trimis.
Așa că o faci tot ce-ți spune Brandon sau... sau vizitatorii
sau mai știu eu cine îți spune să faci ceva?
- Trebuie să gândești și tu, Tyler. - Dar asta și fac!
Să scrii pe proprietatea cuiva petru că un site îți spune s-o faci
înseamnă să gândești pentru tine?
Tu îi spui scris pe proprietatea altcuiva.
Dar știi ce? Vizitatorii... ei o numesc "împărțirea speranței".
Bine.
Trebuie să vorbești cu mine.
Vino aici. Să vorbim. Ce e cu tine?
E din cauza tatălui tău?
Din cauză că a plecat?
Dai vina pe el?
Cel puțin el a avut o scuză
pentru a nu mai păstra legătura cu copilul său.
M-a părăsit.
Nu am plecat.
Sunt aici pentru tine.
Atunci când ești aici.
Uite-l... omul momentului.
Bună, d-le Decker.
Bună.
- Ce se petrece, Freddie? - Ai fost ales.
Pentru?
Anna vrea să facă o transmisiune în direct din interiorul navei,
una personală pentru a opri protestele împotriva noastră.
Ar dori ca tu să îi iei interviul.
Răspund eu.
Cine-a fost?
Nimeni.
- Nimeni? - Da. Nimeni.
Începi să primești tot mai multe telefoane de la nimeni ăsta.
Nu e nimic.
Bine?
Noi nu facem asta...
să avem secrete.
Vorbește-mi.
Ce se petrece?
Dragă...
Nu încerca să citești printre rânduri, bine?
Nu era nimeni. Serios.
Ești așa de drăguță
- că mi-am uitat lingura. - Da.
Pot primi o lingură în plus?
- Poftiți. - Mulțumesc, d-le.
Ca să vezi. Încă un fals.
Altele ca asta.
Ai rezolvat cazul, Sherlock?
Niciun nume, nicio fotografie,
nimic din aceste pașapoarte
care să se potrivească cu ceva din bazele noastre.
Cum de nu-l poți găsi pe tipul ăsta? E foarte ciudat.
Dacă ciudat ar fi fost un parametru biometric
care să se găsească în programul nostru de recunoaștere facială.
Ești sexy când vorbești în termeni calculatoricești.
- Sunt? - Categoric.
Ce-i asta?
Progres. Am identificat victima din siloz.
Numele său e Owen Chapman.
Există un mandat de percheziție pentru casa sa.
În regulă.
O să verific...
Știu că vom veni. Cineva le-a spus.
Pe cine suni?
Pe Owen.
Owen... victima noastră?
Text.
Către: toți care participă diseară.
Locația: Pier Avenue nr. 400, Brooklyn, ora 10:00 pm. Parola.
Dacă ești nou, pregătește-te de testare.
Orice informație poți furniza despre celulă e importantă.
Owen urma să se ducă la o întrunire despre o celulă teroristă?
Dacă ai informații despre o celulă teroristă,
poți suna la poliție. Nu te duci la o întrunire.
Ryan.
Nu te apropia de mine, Georgie.
- Ryan, te rog. - Ryan spus că nu mai fac asta, da?
- Nu mă mai suna. - Avem nevoie de ajutorul tău.
- "Noi"? Care "noi"? - Suntem vreo 25.
Ne-am întâlnit doar de vreo 2 ori, dar încă facem recrutări.
Iarăși? Iar încerci asta
deși ultima dată au murit foarte mulți oameni?
De data asta o să avem mai multă grijă.
- Te rog, trebuie să ne ajuți. - Uite, o să mă logodesc, bine?
Nu o să-mi pun logodnica în pericol.
Dacă mă implic, o expun riscului,
- nu voi face asta. - Și vei sta cu mâinile-n sân?
Știi câte vieți sunt în joc?
Ea nu știe nimic despre trecutul meu, bine?
Aș vrea ca nici de acum încolo să nu afle nimic.
Aici ne vom întâlni, dacă te răzgândești...
Sau dacă faci rost de o conștiință.
Mi-a plăcut predica ta de ieri.
Ai dreptate să te îndoiești în ceea ce-i privește pe vizitatori.
Ești bine?
Știu adevăratul motiv pentru care sunt aici, părinte,
și nu sunt singurul care îl știe.
Adevăratul motiv?
Vizitatorii ne vor distruge.
Sângerezi!
Veneam să te văd. Vizitatorii mi-au făcut asta.
- Lasă-mă să chem ajutoare. - Nu, nu, nu.
Ia asta și du-te la adresa asta
și dă-o celor dinăuntru.
În regulă, toate informațiile sunt în interior.
- Promite-mi. - Bine.
Te rog, e important.
Bine, bine, bine. Mă duc după ajutoare.
Mă întorc imediat.
Mulțumesc din nou că m-ai ales pe mine să fac asta.
- Sunt foarte entuziasmat. - Și noi suntem.
Ai vreo întrebare înainte de a intra în direct?
Nu. Doar asigură-te că nu vei întreba nimic
care să ne pună pe noi într-o lumină negativă.
Poftim?
Nu întreba nimic care să ne creeze o imagine proastă.
Întreabă-mă ceva de genul întrebărilor pe care mi le-ai pus când ne-am întâlnit.
Cred că e o greșeală.
Sunt un jurnalist.
Meseria mea e să pun întrebări
chiar dacă îl fac pe interlocutorul meu să se simtă incomod.
Nu asta am înțeles și eu.
Ne pregătim să intrăm în direct.
Mă tem că nu am de ales.
Acest interviu este anulat.
Stai puțin. Stai așa.
Așa se fac lucrurile.
Jur că voi fii cinstit.
Va trebui să fii mai mult decât cinstit dacă vrei să continuăm.
- 2 minute până intrăm în direct. - Nu putem fi puși într-o lumină negativă.
Acest interviu îți va îmbogăți cariera,
nu-i așa, d-le Decker?
Nu vrei să avansezi în cariera ta?
Nici măcar nu știi ce e întrunirea asta,
și o să intri de parcă ai fost invitată.
Se așteaptă să întâlnească oameni pe care nu îi cunosc, deci, da.
- E o prostie. De ce nu cerem întrebări? - Știi de ce.
Pentru că tu crezi că avem o cârtiță care lucrează pentru celulă.
- E o buclă închisă dacă suntem doar noi. - În regulă, atunci intru cu tine.
Nu, e o idee proastă. Vreau ca tu să supraveghezi perimetrul.
Mă întorc în 30 de minute.
Dacă nu o fac, poți chema cavaleria.
Am venit pentru întrunire.
Acesta e un grup restrâns.
Sunteți aici pentru că cineva în care noi avem încredere
v-a recomandat personal.
Așa facem noi lucrurile.
Această femeie e doctor.
O să injecteze o mică doză de anestezic în fiecare dintre voi.
Stai... stai puțin.
Anestezic pentru ce, mai exact?
Bună seara și bine ați venit.
În seara asta, la "Principalul subiect cu Chad Decker"
vă vom prezenta
un interviu în direct și personal cu Anna,
comandantul vizitatorilor.
Din partea noastră, a tuturor, vreau să vă mulțumesc
pentru această ocazie de a vă cunoaște mai bine.
Mulțumesc, Chad,
și, te rog, simte-te liber să întrebi orice.
Sunt aici să discut pe toate planurile, fără perdele.
Vreau să-mi confirmi că vezi craniul.
Uită-te bine.
E important.
Urmezi.
Cum decurge viața acolo de unde vii tu?
Noi venim dintr-un loc de o frumusețe nemaivăzută,
cu orașe vaste și oceane imense.
Un loc foarte asemănător Pământului.
Deși, spre deosebire de voi,
noi nu ne divizăm în țări.
Noi suntem un singur popor unit.
- Ați trecut cu toții testul. - Testul pentru ce?
Pentru a ne asigura că nu sunteți vizitatori.
Pentru a merge printre noi,
își deghizează înfățișarea
clonând trupuri umane peste pielea lor reptiliană.
Credeam că toată lumea de aici e la curent cu evenimentele.
Vizitatorii nu sunt aici de puțin timp, cum zic ei.
Sunt printre noi de ani de zile.
Ai spus că suntem singura formă inteligentă de viață
pe care ați întâlnit-o în călătoriile voastre.
Da. Umanitatea e un dar rar,
unul pe care îl prețuim cel mai mult.
Timp de decenii, au pus la cale un plan
care va avea ca rezultat exterminarea
fiecărui bărbat, femeie și copil de pe fața acestei planete.
Suntem onorați și privilegiați să putem ajuta omenirea
cu tehnologia și cunoștințele noastre.
Ca să spunem adevărul, trezește o mare emoție în noi.
Deci sunteți ființe emotive?
Suntem, dar am învățat
să procesăm și să înlăturăm rapid toate sentimentele negative.
Fericirea, am învățat noi,
vine din liniște și pace.
Vizitatorii, sub înfățișare de oameni,
s-au infiltrat în toate aspectele vieții,
indiferent că e vorba de afaceri, guvernare,
religie, armată.
A durat ani de zile.
Odată ajunși printre noi,
au început să cauzeze instabilitatea mondială...
războaie inutile,
căderi economice,
credința transformată în extremism.
Dacă ai putea vorbi cu protestatarii,
ce le-ai spune?
Îmbrățișarea schimbării nu e niciodată ușoară,
dar răsplata acestui accept
poate fi mai măreț decât orice vă puteți imagina.
În seara asta vom anunța
mărirea numărului de centre de vindecare.
Scopul este să deschidem câte unul în fiecare oraș mare din lume.
Scopul final al planului vizitatorilor
a început atunci când s-au arătat în fața noastră.
Au câștigat încredere prin promisiunea
de prietenie și tehnologie.
Și, desigur, tot ceea ce fac, de fapt,
e să pozeze drept salvatorii umanității.
Scopul este mai mare, nu doar vindecarea.
Vrem să oferim servicii medicale complete pentru toți.
Vorbim despre îngrijire universală?
Cred că îi poți spune astfel, da.
Până când oamenii își vor da seama de intențiile lor,
va fi prea târziu.
Ne vor cotropi
dacă nu îi oprim.
Văd privirile pline de neîncredere.
Pentru unii, e prima dată când aud toate astea.
Credeți că suntem nebuni.
Nu?
Aveți dovezi?
În afară de povești înfricoșătoare
care sunt transmise prin intermediul internetului.
Cine ești?
Cine te-a recomandat?
Nu contează. Plec.
Stai, stai. Am dovezi... cred.
Sunt o mulțime de fotografii...
Presupuși vizitatori care trăiesc pe pământ.
- Tipul ăsta e un vizitator? - Da.
Tipul ăsta e un terorist.
Face parte dintr-o celulă teroristă.
Asta încercam să spun.
O celulă a vizitatorilor.
Da, o celulă teroristă a vizitatorilor.
Ai făcut ceva curajos venind aici.
Dacă sunt așa curajos, de ce mi-e o frică de mor?
Cred că asta te face uman.
Eu sunt Erica.
Jack.
Jos!
Ryan!
Ce dracu, Dale?
Nu, Erica!
Să mergem!
De unde dracului au apărut?
- Am avut atâta grijă de data asta. - Georgie...
Nu. Ai avut dreptate să nu te bagi.
- Ce speranță avem? - Există speranță.
Dar sunt animale!
Nu. Nu.
Nu toți.
Am greșit că nu m-am implicat, Georgie.
Tu ai avut dreptate c-ai vrut să lupți.
Mai sunt alții ca mine,
alți trădători, dezertori.
Vom ajuta.
Ryan.
Unde te duci?
Mă duc să-i spun lui Val că plec.
Nu e în siguranță dacă stau și eu pe aici.
D-le Decker?
D-le Decker, pot vorbi cu dvs, vă rog?
Anna te-a plăcut foarte mult.
Sunt sigur c-a făcut-o.
Vrea să-ți spună că vom mai apela la serviciile tale.
Are încredere în tine.
Da, numai că eu nu sunt sigur că am încredere în ea.
Îmi pare rău pentru neînțelegerea din seara asta,
dar ai făcut ceea ce trebuie.
Compromițând principiile altuia pentru un bine suprem
nu e un act rușinos. E unul nobil.
Serios? Mi-e greu să cred asta.
Oamenii tăi se simt amenințați.
Ce ai făcut în seara asta
i-a liniștit foarte mult.
- Care e problema? - M-a strâns cu ușa.
Ar fi putut alege pe oricine pentru a o intervieva.
Dar te-a ales pe tine.
Am dori să continuăm cu înțelegerea asta.
Oricând Anna va avea ceva important de spus,
am dori să-l spună prin intermediul tău.
Doar dacă nu ai vreo repulsie
față de o audiență mondială care să îți soarbă fiecare cuvânt.
Val?
Mă urăsc.
Ai... ai tot primit telefoane de la nimeni, și...
credeam că e vorba de altcineva.
Am căutat și am găsit asta.
Urmai să mă ceri în căsătorie.
Urmă chiar să îngenunchez.
Mă mai iubești?
Mai mult decât vei știi vreodată.
Nu mai știu în cine să am încredere.
Nu-mi pot scoate imaginea
cu Dale stând acolo, întins, în fața mea.
Și acum ce facem?
Vom ajuta la construirea unei rezistențe.
Vom recruta...
și vom aduce mai mulți oameni în grup.
Trebuie să avem grijă.
Vom avea grijă, dar va trebui să luptăm.
Vom lupta.
Au un mare avantaj.
Se înarmează cu cea mai
puternică armă existentă.
Da? Care?
Erica, ce mare armă?
Devotamentul.
În cinstea unei noi zi.
Mereu avem gânduri de pace.